Mor!
Hvordan begynder denne historie?
Den begynder som så mange andre historier.
Med en dreng...
... for gammel til at være et barn.
Men for ung til at være en mand.
Og et mareridt.
Oversat af UNiTY www.DANiSHBiTS.org
Der er to grundlæggende funktioner.
Den naturlige logaritme.
Det er et tal, som opstår ved at spørge, -
- hvad den matematiske funktion er, -
- som beskriver ting, hvis størrelsesforhold ændres...
VI SES EFTER SKOLE SOM ALTID
Hvis man gør det, er forholdet mellem dem konstant.
Conor?
Er du okay?
Du ser træt ud. Får du sovet nok?
Jeg har det fint.
- Hvis du vil tale om noget...? - Jeg har det fint.
Okay.
Kig herop, folkens.
Pi er en matematisk konstant...
- Pas på, du ikke falder, O'Malley. - Er du fuld eller noget?
Han får sin syge mor til at kysse ham.
Du går altid i din egen lille drømmeverden.
Hvad er så interessant der?
Rejs dig.
Du har været en god dreng.
Husk, at gode drenge sladrer ikke.
- Hejsa, Con. - Hej, mor.
- Hvad er det? - En overraskelse.
- Er det en båndoptager? - Det er meget bedre.
Det er din bedstefars gamle projektor.
Jeg ville ønske, du havde kendt ham.
- Hvem? - Bedstefar.
Selv din bedstemor blev blødsøden i nærheden af ham.
Sådan.
Sikke en flok idioter.
Hvorfor vil de dræbe King Kong?
Folk kan ikke lide, hvad de ikke forstår.
De bliver bange.
King Kong skulle have smadret dem.
Knuse dem i atomer.
- Boom. - Netop.
Conor...
Mor?
Jeg er kommet for at hente dig, Conor O'Malley.
Hvorfor flygter du ikke, Conor O'Malley?
Hvorfor løber du ikke ind til din mor?
Lad hende være! Jeg er ikke bange for dig!
Jeg kommer snart igen, Conor O'Malley.
Jeg ryster dine vægge, indtil du igen vågner.
Så fortæller jeg tre historier.
Vil du fortælle historier?
Ja.
Tre historier, når jeg er færdig med dem, -
- så skal du fortælle mig en fjerde. - Jeg kender ikke noget til historier.
- Det skal være sandheden. - Hvad fabler du om?
Den sandhed, du skriver. Den sandhed, du drømmer.
- Du vil fortælle om dit mareridt. - Nej.
- Jo, det vil være din sandhed. - Hvis jeg nægter?
Con... Jeg sov altså.
Du burde ligge i din egen seng.
Bare lige fem minutter.
- Det passer ikke. - Jo, det gør.
- Gå nu, Con. - Bare fem minutter.
Fem minutter.
Godnat.
... en fremmed kvinde med sit barn.
- Vi må tale om det nu. - Hej, Con.
- Der har vi ham jo. - Hvor er de fra?
Fra et rart plejehjem.
Det skal ryddes, for at bygge huse. Jeg er repræsentanten.
Din mor trænger til en kop te. Grøn, uden sukker. Sort til mig.
Hvad synes du, Con?
Han elsker det. Gå så.
Prøv nogle andre.
- Vi to må tale sammen. - Jeg laver te.
- Conor... - Jeg laver te.
- Jeg er ikke fjenden. - Jeg ved, hvorfor du er her.
12-årige bør ikke tørre af, før de bliver bedt om det.
- Vil du overtage? - Du skal ikke være fræk.
Hun er altid syg efter en behandling. I morgen er det bedre, -
- så kan du tage hjem. - Hun synes at få det bedre.
- Hun skal tale med dig. - Om hvad?
- At du skal bo hos mig. - Glem det.
- Hør. Hvis din mor... - Ikke noget 'hvis'!
Hun får det bedre, så du kan tage hjem.
Lizzie?
Åh gud. Hold ud.
Hvor er medicinen? Conor? Conor?
Dybe vejrtrækninger.
Conor, skynd dig at hente medicinen.
Det er på vej.
Sådan.
Dybe vejrtrækninger.
Dybe vejrtrækninger...
Det er okay.
- Du rører ikke ved noget. - Jeg gør alt for at undgå det.
Vores samtale er ikke slut.
Vel er den så.
Mor!
Hvorfor var du så længe om det?
- Det er tid til den første fortælling. - Det har jeg ikke brug for.
Jeg skal væk fra min bedstemor.
Tiden er kommet... Hvor skal du hen?
- Jeg er lige så gammel, som landet... - Du aner ingenting!
- Jeg ved alt om dig, Conor O'Malley. - Nej, du gør ikke!
Hvis du gjorde, vidste du også, jeg ikke har tid til dumme historier!
- Det er bare en drøm. - En drøm?
Hvad er en drøm, Conor O'Malley?
Og hvem siger, det ikke er alt andet, der er en drøm?
Bare glem det.
- Jeg kom i dag, fordi jeg troede... - At jeg ville knuse dine fjender.
- Dræbe dine drager. - Eller bare hjælpe med min bedstemor.
- Du vil blot fortælle historier. - Om hvordan jeg klarede mine fjender.
Hvordan jeg dræbte drager. Lad mig fortælle et eventyr.
Lad mig fortælle om en ond dronning.
Og hvordan, jeg sørgede for, hun aldrig blev set igen.
- Okay, så fortæl. - Godt.
- Hvad ser du? - Intet. Der er blade i vejen.
Brug din fantasi, Conor O'Malley.
Hvad ser du?
- Jeg ser en plet. - Ja... Og?
- Nej, det er vandfarver. - Bliv ved med at kigge.
- Hold da op. - Lige præcis.
For længe siden, inden dette var en by, med veje, tog og biler...
- ... var dette et kongerige. - Her? Vi har ikke et stort supermarked.
Et kongerige med en vis konge, som holdt fred blandt sit folk.
Men freden havde sin pris.
Kongen havde mistet sine tre sønner i kamp mod kæmper.
Mod drager.
- Mod Troldmænds hærskarer. - Det lyder som et eventyr.
Det ville du ikke sige, hørte du skrig fra en spiddet mand.
Dronningen kunne ikke klare, at miste deres sønner.
Hun forlod kongen i fortvivlelse, blot i selskab, -
- med hans eneste arving, hans forældreløse barnebarn.
Barnet blev opdraget som prins.
Han var elsket af hele kongeriget, for hans gode hjerte.
Hans folk elskede ham.
Han var næsten en mand, da kongen giftede sig igen.
Da Kongen blev syg, svirrede der rygter om, at hun var en ond heks.
Hun ville have tronen for sig selv, ved at forgifte kongen.
Et par uger efter, døde kongen.
Prinsen var for ung, til at overtage tronen.
Så dronningen ville herske i endnu et år.
Fremtiden var usikker.
I mellemtiden, var prinsen blevet forelsket.
Hun var smuk og klog.
Hun var datter af en bonde, så folket var glade.
Men dronningen nød sin position.
Hun kunne beholde den, ved at gifte sig med prinsen.
Hvad? Ulækkert. Det er hans bedstemor.
Stedbedstemor. Hun var stadig ung og smuk.
Men prinsen brød sig ikke om idéen.
Han tog bondens datter, sammen red de ud i natten.
De stoppede for at hvile, under et takstræ.
Det var dig.
Næste morgen, da prinsen vågnede.
'Godmorgen, min elskede', sagde han.
Men bondens datter reagerede ikke.
- Der så prinsen blodet. - Blodet?
Nogen havde dræbt hans elskede om natten.
'Dronningen!', Græd han. 'Hun har dræbt min elskede!'
De vrede landsbyboere red mod slottet.
Det var der, jeg kom til.
Dronningen blev aldrig set igen.
Godt, det fortjente hun.
Du kan vel ikke hjælpe med min bedstemor?
Historien er ikke slut endnu.
Jeg tog dronning, og bar hende langt væk, -
- så de aldrig ville finde hende.
Til en by ved havet, hvor hun fik et nyt liv.
Hun dræbte bondens datter. Hvordan kan du redde en morder?
- Du er et monster. - Jeg sagde ikke, hun gjorde det.
Jeg sagde blot, at det var prinsens ord.
Prinsen sov aldrig den nat.
Men ventede på, at bondens datter faldt i søvn.
Så begyndte hans rigtige plan.
Hvad?
Han vidste, at hendes død ville vække vrede i landsbyen.
- Det er en forfærdelig løgnehistorie. - Den er skam sand.
Mange sandheder føles som løgn.
Kongeriget fik den prins, de fortjente. Bondens datter døde uden grund.
Nogle gange skal hekse reddes.
Du vil blive overrasket.
Så den gode prins var morder, og dronningen var ikke en heks?
Dronningen var en heks.
Hun kunne være blevet ond.
- Hvem ved... - Hvorfor reddede du hende?
Hun var ingen morder.
Hun havde ikke forgiftet kongen.
Han var blot blevet gammel.
- Blev prinsen fanget? - Nej.
Han blev en elsket konge, -
- der styrede kongeriget, indtil han døde.
Jeg forstår det ikke. Hvem er den gode?
Der er ikke altid en god person.
Heller ikke en ond. Nogen er en mellemting.
Hvordan skal det redde mig fra min bedstemor?
Det er ikke hende, du skal reddes fra.
Der er altid to sider af historien.
Hvor mange af jer kender ordsproget;
Kæppe og sten kan brække mine ben, men ord kan aldrig skade mig?
Godt, du er hjemme.
Din mor er ovenpå. Hun vil tale med dig.
- Din far kommer på søndag. - Kommer far? Fra Amerika?
Kom nu, hun venter.
Og pak en taske. Du skal bo hos mig et par dage.
Kom nu.
Det træ er fantastisk.
Det har stået her i tusinder af år.
Hvad synes du?
Bedstemor vil gøre mig til Tina Turner.
Hun må være fan af hende.
Hvorfor skal jeg bo hos bedstemor?
Skal du indlægges igen?
Kom her, Con...
Den seneste behandling hjælper ikke.
Så de vil prøve noget andet.
- Er det alt? - Ja.
Er du sikker?
Jeg er sikker.
Fordi, du kan fortælle mig det.
Okay.
Det hele skal nok gå.
Du får at se.
Vent! Hvor skal du hen?
- Rør ham ikke. - Hvorfor?
Lad ham være!
O'Malley og jeg har en aftale.
Jeg er den eneste, der rører ham.
Ikke sandt?
Sig mig...
Hvorfor stirrer du på mig hele tiden?
Det er lidt akavet. Synes du ikke?
Det var lidt for meget...
Jeg skal vise et hus frem.
Du kan vel godt være alene, indtil din far kommer?
Jeg er ikke fem år gammel.
Dette er den rigtige tid. Ikke den på din telefon, -
- eller computeren, ikke engang i nyhederne.
Det var min mors. Din oldemor.
Perfekt tidtager i over 100 år.
Conor, saml din rygsæk op.
Din far skal ikke tro, du bor i en svinesti.
- Det er der ingen fare for. - Når I tager på hospitalet, -
- vil din far ikke se, hvor træt din mor er.
Så vi skal sørge for, han ikke bliver for længe.
Det plejer ikke at være et problem.
Ingen æg, det har du fået to gange i denne uge.
Bliver du sulten, er der spinat i fryseren.
- Ja, okay. - Rør ikke ved noget.
Jeg skal nok prøve at lade være.
Der var de.
Far.
- Du ser træt ud, Con? - Jeg har det fint.
Mor får ny medicin, så får hun det bedre.
Hun skal på hospitalet hver anden uge, -
- så får hun medicinen i blodårene.
Hun er syg de næste par dage, men hun får det bedre.
- Din søster har fået det bedre. - Halvsøster.
Ja, men jeg ønsker stadig, du skal møde hende.
Jeg har talt med din bedstemor, om at tage dig med til LA.
- Skal jeg komme til LA? - Ja da. Vil du ikke gerne det?
Vi tænkte i julen, så er du tilbage, når skolen starter.
- Så det er kun på besøg? - Ja, det bliver godt.
Jeg vil ikke bo hos bedstemor.
Der er fyldt med gamle ting. Jeg må ikke røre noget.
Man skal rydde op hele tiden.
Jeg vil have mit eget værelse, i mit eget hus.
Det kan du ikke i Amerika. Der er ikke ret meget plads.
Din familie, liv, venner...
- Huset er som et museum. - Det hele er her.
- Ville være unfair at tage dig væk. - Over for hvem?
Din bedstemor er ikke kommet endnu.
Hun tager tit på hospitalet, når jeg går i seng.
Sygeplejersken lader hende sove i stolen.
Fordi hun ikke kan lide mig, er hun ikke et dårligt menneske.
Hun siger, du aldrig afslutter noget.
Hun har ret til sin egen mening.
- Hvor længe bliver du her? - Så længe jeg kan.
Hvad betyder det?
Vi har ikke mange penge, og amerikanere får ikke meget ferie.
- Du er ikke amerikaner. - Nej, men jeg bor der.
Jeg kommer, når jeg skal. Og du kommer til jul.
- Nej, der er ikke plads til mig. - Conor...
Hvorfor kom du?
Conor, vent.
Vi ses i morgen.
Der er stadig masser af tid.
Nej!
Hvad ødelæggelse angår, er dette pinligt.
Jeg er kommet, for at fortælle næste fortælling.
Er den lige så dårlig, som den første?
Det ender i ødelæggelse, hvis det er det, du mener.
Den handler om en mand, der var selvisk og ikke generøs nok.
En mand, der bliver hårdt straffet.
Historier er ikke virkelige. De hjælper intet.
Historier er vilde bæster, Conor O'Malley.
Slipper du dem løs, aner du ikke, hvad der sker.
Okay. Så fortsæt.
Godt.
For 150 år siden, kom fremtiden.
Fabrikker dukkede op som ukrudt.
De efterlod himlen sort, af røg og aske.
Men der var stadig grønt, hvis du vidste, hvor du skulle lede.
I udkanten boede en stædig mand...
... som nægtede at ændre sig.
Han troede på gammelt medicin, -
- urter, rødder, ting lavet af bær og blade.
- Folket kaldte ham apotekeren. - Hvad?
Et gammelt ord for farmaceut.
Hvorfor sagde du ikke bare det?
Der var også en ung præst i byen.
En klog og venlig mand, -
- der kun ønskede det bedste for sin menighed.
Han prædikede imod apotekerens metoder, -
- vrede og grådighed, hvilket menigheden lyttede til.
Selvom han prøvede at hjælpe samfundet, -
- blev hans forretning dårligere.
Hvilket gjorde ham endnu mere bitter.
Ved præsten voksede et takstræ.
- Det er der, du bor. - Takstræet er det meste helbredende.
Dets bær og bark hjælper mod sygdomme.
- Det kan helbrede næsten alt. - Virkelig? Alt?
Alt der kan kureres. Hvis det laves af den rette apoteker.
Apotekeren ville have træet.
Men for at høste det, skulle det fældes.
Men det tillod præsten ikke.
Præsten havde to døtre, der betød alt for ham.
En kærlig far, der ville gøre alt for dem.
En dag blev begge piger ramt af en frygtelig sygdom.
Intet af det præsten gjorde hjalp.
Ingen kur fra moderne læger, ingen bønner. Intet.
Han havde intet andet valg, end at kontakte apotekeren.
"Vil du hjælpe mine døtre?", tiggede præsten.
"Vil du ikke redde to uskyldige piger?
"Hvorfor skulle jeg?", sagde Apotekeren.
"Du har ødelagt mit levebrød med dine prædiker, -
- og nægtet mig takstræet, min bedste kilde."
"Du må få træet", sagde præsten.
"Jeg vil prædike for din skyld."
"Jeg vil gøre alt, hvis du redder mine døtre."
"Vil du opgive alt, du tror på?", spurgte apotekeren.
"Hvis du kan redde dem, vil jeg opgive alt."
"Så er der ikke noget, jeg kan hjælpe dig med."
Den næste dag, døde præstens døtre.
- Den nat kom jeg til. - Apotekeren får, som han fortjener.
Ja, men efter midnat, havde jeg sønderrevet præsten hus.
Præsten? Hvad taler du om? Apotekeren var den onde.
Han var grådig og uhøflig, men han var healer.
Hvad var præsten?
En mand af tro, uden tro.
Tro er halvdelen af helbredelse.
Tro er en kur. Tro er fremtiden.
Tro er værdifuld, så vær varsom omkring hvad...
... og hvem.
Fortæl mig,, Conor O'Malley, hvad skal jeg ødelægge nu?
Det er tilfredsstillende. Kom, sig frem.
Hvad skal jeg ødelægge?
- Slå skorstenen? - Skorstenen.
- Næste. - Fjern deres seng.
Ødelæg møblerne.
- Ødelæg vinduerne. - Vinduerne...
Gør det selv.
Kom nu.
Hårdere, Conor O'Malley!
Sådan!
Føles det ikke godt?
Bedstemor...?
Bedstemor?
Jeg beder dig, bedstemor.
Bedstemor?
Hvordan skal æggene være?
- Hvad laver du her? - Hvad tror du?
Bedstemor ringede tidligt i morges.
Hun er hos din mor. Hun har det dårligt.
Jeg er nødt til at se hende.
Vi ser, hvad der sker i dag. Måske i eftermiddag.
Jeg kan se, du er oprevet.
Det var ikke meningen.
- Aner ikke, hvad der skete. - De værste ting sker til havs.
Hvad betyder det? Skal du ikke straffe mig?
Hvad skulle det hjælpe?
Jeg må sige, dette er godt kram.
Sikke en skat.
Det må være de videoer, din mor sendte, da jeg flyttede.
Hvorfor flyttede du?
Vi var unge... alt for unge. Vi havde store drømme.
- Hvilke drømme? - Din mor ville på kunstskole.
- Virkelig? - Ja.
- Det kom hun ikke, men hun ville. - Hvad skete der?
- Hun blev gravid med mig. - Vi har aldrig fortrudt, vi fik dig.
Du var kun gode nyheder.
Det ved jeg, for det eneste, hun fortrød, -
- var at gifte sig med mig. - Hvorfor gjorde hun så det?
Fordi jeg er flot.
Din mor var fantastisk. Det er hun stadig.
Vi var forelskede.
Jeg elsker hende stadig, men ser du...
Kærlighed er ikke nok. Det bærer dig ikke igennem alt.
- Så I levede ikke lykkeligt? - Nej, men sådan er livet.
Det meste bliver noget rod.
Og det er okay.
Selv jeg er glad for, du endte som hende.
- Skal du bestemme nu? - Vil du bare tage ham ud af skolen?
Tak.
- Vil du have noget mad, knægt? - Kald mig ikke det.
Fair nok.
Det gør mig ondt, Lizzie.
Hvem var ham i jakkesættet?
Det var ingenting.
- Hvad skete der i morges? - Ingenting.
Det er okay.
Jeg fik bare en dårlig reaktion.
De vil prøve noget nyt, som har givet gode resultater.
Hvorfor gjorde de ikke det i starten?
Det her prøver man først, når alt andet ikke virker.
- Er det for sent? - Nej, selvfølgelig ikke.
Er du sikker?
Jeg tror på alt, jeg siger.
Tro er halvdelen af helbredelse.
Tro på en kur. Tro på fremtiden.
Ja...
Husker du det træ, jeg altid snakker om?
Dette medicin, er lavet af træer som det.
- Er det? - Ja.
Vi kunne bare have fældet det.
Men ikke det.
Det er vores ven.
Hvor er du?
Jeg er her!
Kan du gøre min mor rask?
Hvis din mor kan kureres, kan takstræet gøre det.
- Er det er ja? - Du ved ikke, hvorfor du kaldte.
Jeg kaldte ikke på dig. I så fald var det for min mor.
Hvorfor ellers? For historier uden mening?
Det er endnu ikke tid til den tredje fortælling.
Efter det, vil du fortælle din historie, Conor O'Malley.
Nej! Lad være!
Det er bare et mareridt...
Det er ikke min sandhed, men blot et mareridt.
Men det sker efter tredje fortælling.
Hvad sker der med min mor?
- Du spilder dyrebar tid. - Vent, hvor skal du hen?
Du er et takstræ, så du skal helbrede.
Og det skal jeg gøre.
Conor, jeg kommer tilbage.
- Du kommer til LA til jul. - Mor skal ikke sidde selv.
- Din mors medicin... - Helbreder hende.
- Nej, det gør det ikke. - Jo, det gør!
Det gør hende rask. Det ved jeg.
- Det er grunden til det kom. - Hvad kom?
Monsteret. Det kommer mellem midnat og syv.
- Først troede jeg, det var en drøm. - Stop så.
Det er en drøm. Jeg er ked dette. Du er nødt til at være modig.
Forstår du det?
Kom.
- Jeg kommer snart tilbage. - Og hvis det ikke er hurtigt nok?
- Hør her, Conor. - Det er okay.
Hvad er okay?
Du behøver ikke.
Se. Kan du se?
Kan du vinke?
Vi kan vinke til bedstefar.
Hej, bedstefar...
Er du klar?
Vi begynder her. Conor, se nu.
- Hej, bedste. - Mor...
Sådan der. Vi maler et billede til dig, bedstefar.
Bland dem.
- Hvilken farve er det? - Brun.
En lækker brun.
- Det er brun. - Det stemmer.
Kan du se det?
Hvad er det?
- Hvad tror du, det er? - Øjne?
Øjnene, nemlig.
Livet afspejler sig altid i øjnene.
Hvis du forstår det, bliver du en stor kunstner.
Ja... Se her.
Sådan maler vi øjnene.
Sådan fanger man reflektionerne i øjet.
Så ser vi livet i øjnene.
Hvis vi tager en blyant...
... kan du tegne en mand.
Vil du prøve? Vis mig, hvordan du gør.
Conor...
Det er håret, her er øjenbrynene.
Der er øjnene.
Der har vi munden.
Hans mund... Han er meget vred.
Kan du se det? Se der.
Så maler vi ansigtet.
Og så...
... har vi vores monster. Der er det.
Kig på monsteret.
Beklager.
Det er en 30 minutters prøve, om alt fra de forgangne to uger.
Hvis I har lyttet godt efter, bør I være godt klædt på.
Jeg siger til, når I må vende dem om.
Ingen samtaler under prøven. Her skal være helt stille.
I skal bruge hjernen, ikke munden.
De 30 minutter begynder nu. Held og lykke.
Jeg har endelig regnet dig ud.
Efter al den tid.
Du opsøger hele tiden en røvfuld.
Men ved du hvad? Sådan er jeg ikke længere.
Farvel, O'Malley. Jeg ser dig ikke længere.
Nu er du også usynlig for mig.
Jeg håber, din mor får det bedre.
- Hvor blev du af? - Det er tid til den tredje fortælling.
Der var engang en usynlig mand.
Han var træt af, at blive overset.
Han var faktisk ikke usynlig.
Folk var bare blevet vant til, at undgå ham.
En dag kunne den usynlige mand ikke tage det længere.
Han tænkte, at hvis ingen ser dig, -
- er du så virkelig tilstede?
Hvad gjorde den usynlige mand?
Han tilkaldte et monster.
Jeg er målløs, O'Malley.
Du sendte ham på hospitalet.
Hans forældre truer med sagsanlæg.
- Det var ikke mig. - Undskyld?
Det var ikke mig.
Er jeg usynlig?!
Hvis du vil ses, er dette ikke fremgangsmåden.
Jeg er ikke usynlig! Forstår du?
Ifølge reglerne er det øjeblikkelig bortvisning.
Men det kan jeg ikke.
Så var jeg ikke nogen lærer.
Gå tilbage til klassen.
Vi fortsætter samtalen en dag, men ikke i dag.
Får jeg ingen straf?
Hvad skulle det hjælpe?
I får et eksempel på følelser.
Der er ting, der er svære at sige.
Men som føles godt, når man får modet til at sige det.
Ja?
De har ringet fra hospitalet. Det ser ikke godt ud.
Går du ikke med ind?
Jeg venter her.
Hej.
Hvad er der sket med dine hænder?
Det er samtalen, ikke?
Alle vil have en samtale.
Con...
Kig på mig.
Jeg talte med lægen i morges.
Den nye behandling virker ikke.
Den fra takstræet?
Ja.
- Hvorfor virker den ikke? - Det er gået stærkt.
- Hurtigere end de troede. - Hvorfor virker det ikke?
- Jeg ved det ikke. - Det skal det bare.
Hvad så nu? Hvad er næste behandling?
Jeg er ked af det.
Jeg har aldrig været mere ked af det, om noget andet i mit liv.
Det er helt fint, at du er vred, Con.
Det er det.
Jeg er faktisk også vred.
Men Con...
Conor, hører du efter?
En dag...
... hvis du tænker tilbage over, at du var vred...
... og ikke ville tale med mig.
Så skal du vide, det er helt fint.
Jeg vidste besked.
Jeg ved, hvad du vil sige, uden at du siger det højt.
Hvis du har behov for at ødelægge ting...
... så gør du det bare.
Så gør det ordentligt. Jeg vil være der, Con...
Jeg ville ønske, at jeg levede i 100 år.
100 år, som jeg kunne give til dig.
Vågn op!
Vågn op! Vågn op!
Jeg er ligeglad med, hvad klokken er!
Du løj! Vågn op!
Vågn op! Vågn op!
Jeg har brug for dig nu!
Du gør skade på dig selv, hvis du fortsætter.
Du lovede, at takstræet hjalp, det gjorde det ikke!
- Så hjælp hende! - Conor!
- Du tilkaldte mig, Conor O'Malley - Det var for at redde hende.
- Jeg kom ikke for at redde hende. - Jo, du gjorde!
- Jeg kom for at redde dig. - Jeg har ikke brug for hjælp.
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Det er min mor...
Hjælp mig.
Det er tid til den fjerde fortælling.
Nej, få mig væk herfra.
- Det er tid til dit mareridt. - Jeg skal op til min mor.
Hun er her allerede.
Nej! Mor, kom væk!
- Du skal ikke bekymre dig. - Mor! Løb!
Mor!
Conor!
Mor!
- Nej! - Conor!
Mor!
Giv ikke slip!
- Conor! - Hold fast!
Nej!
Nej...
Det er den fjerde fortælling. Sandheden om Conor O'Malley.
Her er dit mareridt.
Nej, mor...
Her vågner jeg.
Jeg vågner altid her.
- Fortællingen er ikke ovre. - Jeg må se min mor.
- Hun er her ikke længere, Conor. - Jeg kunne ikke holde fast.
Vent! Fortæl sandheden.
Sandheden må frem, ellers kommer du aldrig væk.
- Hvad mener du? - Den fjerde fortælling.
Fortæl dit mareridt, før det er for sent.
- Fortæl sandheden. - Så slår de mig ihjel.
Det bliver du, hvis du ikke siger det.
Ud med sandheden!
Fortæl sandheden, knægt!
Sandheden! Sandheden!
Det skal slutte!
Jeg kan ikke holde tanken ud, om at hun forsvinder.
Jeg ønskede, det var slut. Jeg lod hende falde.
Jeg lod hende dø.
Det var modigt, Conor.
Du sagde det endelig.
Hvorfor døde jeg ikke?
Jeg fortjener straffen. Det værste.
Gør du?
Jeg har vidst i lang tid, at hun ikke ville klare det.
Hun sagde altid, at hun fik det bedre.
Det var det, jeg ville høre.
Jeg troede på hende.
Og alligevel ikke.
Jeg begyndte at ønske, det hele snart var slut.
Jeg kunne ikke udstå den ensomhed, som jeg følte.
En del af dig ønskede en slutning, selv hvis det betød, du mistede hende.
Jeg gav slip, selvom jeg kunne have holdt fast længere.
Jeg gav altid slip.
Det er sandheden, Conor O'Malley.
Det skulle ikke være sådan, men nu er det rigtigt.
- Nu skal hun dø, det er min skyld. - Det er slet ikke sandt.
Du ville stoppe din egen smerte. Det mest menneskelige ønske.
- Jeg mente det ikke. - Jo, men så alligevel ikke.
Hvordan kan det være sandt?
Hvordan kan en Prins være morder og være elsket af sit folk?
Hvordan kan en apoteker være ond, men samtidig tænke klart?
Hvordan kan usynlige blive mere ensomme ved at blive set?
Det ved jeg ikke. Dine historier gav ingen mening.
Mennesker er kompliceret.
Du tror på betryggende løgne, -
- selvom den smertefulde sandhed gjorde løgnene nødvendig.
Til syvende og sidst er det ikke vigtigt, hvad du tænker.
Det er kun vigtigt, hvad du gør.
- Hvad gør jeg? - Det har du lige gjort.
- Du fortalte sandheden. - Er det alt?
Tror du, det er nemt? Du ville hellere dø.
- Jeg er så træt af det hele. - Så sov. Der er stadig tid.
- Jeg skal nå at se min mor. - Vi ser hende begge i aften.
- Vil du være der? - Ja.
Det bliver sidste del af min opgave.
Hvordan slutter den fjerde historie?
Sov nu.
Sov nu...
Gudskelov.
Conor?
Jeg har ledt efter dig overalt.
- Der var noget, jeg måtte gøre. - Vi skal skynde os.
Pokkers!
Bedstemor?
Jeg er ked af det med stuen...
... og alting.
Det er ligegyldigt.
Du ved, Conor... Du og jeg.
Vi passer ikke så godt sammen.
- Nej, det tror jeg ikke. - Det tror jeg heller ikke.
Men det må vi lære.
- Det ved jeg godt. - Det ved du, ikke?
Naturligvis.
Men der er noget, vi har tilfælles.
Din mor.
Det har vi tilfælles.
Det er okay. Jeg ser, du fandt ham.
Tak.
Min lille skat.
Jeg er lige her. Kan du mærke min hånd.
- Conor er her også. - Er han?
Det er slutningen på fortællingen.
- Jeg er bange. - Naturligvis.
Det bliver svært. Det bliver mere end svært.
Men du kommer videre, Conor O'Malley.
- Bliver du? - Jeg venter lige her.
Hvad gør jeg?
Nu mangler du kun den mest enkle sandhed.
- Du må ikke dø. - Det ved jeg.
Du må ikke dø.
Hvordan slutter den fjerde historie?
Med en dreng, der holder fast i sin mor, -
- og ved at gøre det, kan han endelig give slip.
Conor?
Det er dit værelse nu. Jeg har gjort det klar.
Tak.
Oversat af UNiTY www.DANiSHBiTS.org